![](/uploads/media/36/ac/36ac617be5ec16a70c6e7d09799828d6_orig_thumb.jpg)
Всі вважали жителя Тернопільщини божевільним, поки його вчинок не визнав цілий народ
![15387986_7](/uploads/media/5f/2f/5f2f23e5bd653a0677737e98550d0abc_orig.jpg)
Легенди й історії минулого – цікава й суперечлива річ. От і Зборів, місто із Тернопільщини, має свої. Одна із них – дивакуватий місцевий житель Антось, як його називали у народі.
У роки Другої світової, місцеве населення складало значну частину із єврейських сімей. Вони мали власні кооперативи, лікували, мали й свій банк. Страти, погроми й трудові табори забрали у цих місцевих жителів усе набуте до того. Більшість україніців не дуже любили євреську громаду, можливо, тому і почали співпрацювати із німцями у їх жорстокій справі. Однак, все ж траплялись одиниці, що йшли проти німецької системи.
Одним із таких виявився зборівчанин Антось Сухінський, легендарна особистість міста, котру згадують й досі старожили , котрим ще поталанило застати його у живих.
Не побоявшись за власне життя пан Сухінський заховав на власному подвір’ї цілу єврейську родину, важко повірити, але Зейгери тіснились в окопі під деревом цілий рік, вночі господар носив їм їжу та випускав погуляти, подалі від людського ока.
Ось як врятовані описують чоловіка:
- Антон (Антос) Сухінський був одиноким і вигнаним. Деякі навіть назвали його сільським ідіотом. Він не одружувався і жив завжди на межі бідності - у невеликому скромному будинку в Зборові. Його сусіди часто знущалися над ним через ніжну чоловікову природу та любов до всіх живих істот. Але в момент повного морального розвалу, коли велика більшість брала участь у вбивстві євреїв або байдуже повертала спину до своїх сусідів, саме Антон Сухінський - сільський ідіот - витримав власні переконання і різко відрізнявся від його оточення, все таки зберіг людські цінності. Без будь-якої допомоги чи підтримки він був відповідальним за виживання шістьох людей.
Родина знала Сухінського перед війною. Після перших хвиль вбивств в Зборові, решта євреїв були поставлені в гетто, а потім у трудовий табір. Незважаючи на періодичні набіги в Зейгерів, родина не хотіла приймати пропозиції про притулок Сухінського. Тільки тоді, коли в червні 1943 р. поширилися чутки, що незабаром всі євреї Зборова будуть вбиті, вони вирішили довіритись ексцентричному чоловікові.
Сухінський був визнаний праведним серед народів Яд Вашем в 1974 році. А його честь посаджено дерево у саду праведників світу, що в Ізраїлі.Похований пан Сухінський на місцевому кладовищі, донедавна могила чоловіка мала занедбаний вигляд. Поки владу не «присоромили» місцеві гімназисти, прибравши пам’ятник та територію могили, тепер місце має охайний вигляд.
Самі ж старожителі пригадують, що Антось мав навіть можливість переїхати у США, до вдячної за життя родини, але відмовився, жив самотньо та спілкуванням не нехтував: після війни став місцевим чаклуном, люди розповідають, що носив дуже незвичну каблучку і переконував, що має через неї зв'язок із Всесвітом, гадав на картах людям, що приходили, та розумівся на зірках, передбачав погоду. Будинок і подвір’я досі зберегли свій схожий вигляд.
Фото із відкритих джерел